Detta har hänt...
Inget från Lucifer ännu?
Två veckor. Han är borta.
Det här är Candy Morningstar.
Min fru.
Lucifer kokar ihop en plan.
Tänk om det inte finns några dolda mål.
Varför skulle jag vara överraskad -
- att du försvann efter att jag nästan dött?
Vet Chloe att du har sackat Candy?
Allt jag kände för henne -
- var en illusion skapad av far.
Så det är okej att ignorera hennes känslor?
Känslor som inte är äkta.
-Men hon vet inte det. -Just därför måste jag rädda henne...
Från dig.
Jag manipulerade honom.
Jag drev honom för hårt.
Jag gjorde det här.
Oscar-statyn går till Candy Morningstar.
Tror du att de gick på det?
Min mor vet inte vad som hände.
Tack för att du hjälpte mig att se in i hennes manipulerande huvud.
Tänk om jag sa att det flammande svärdet är Azraels klinga.
Vapnet som kan skära genom självaste himlaportarna.
Vi har allt vi behöver för att komma hem.
Azraels klinga.
-Är du säker? -Ja.
Så om vi bara kunde få din bror att sluta dricka -
- och visa oss vara han gömde den...
Jag ville bara att du berättade för honom också.
Innan jag stökar till det.
Vad för stök ska du...
Har det varit där hela tiden?
Nån måste hålla ögonen på det.
Ville inte att nån skulle framkalla en till knivhuggningsattack.
Människor klarar inte av det gudomliga.
Hade jag inte gjort det, -
- skulle vi aldrig fått reda på vad den där klingan egentligen är.
Tror du verkligen att det är det flammande svärdet?
Pappa förstörde ju det under min rebellperiod -
- för att skydda sig mot mig.
Pappa sa att han förstörde det.
Tydligen gömde han det framför ögonen på alla.
Det är så litet och flammar inte.
Det är för att bara du, -
- min ljusbärare, kan tända på det.
Vad ska jag göra? Doppa det i whisky och tända en tändsticka?
Senast det började brinna var du arg, -
- så tänk på din pappa. Det borde räcka.
Okej.
Nej!
Okej. Vi tar whisky-planen.
Nej. Du är alldeles för lugn.
När den flammade var du ursinnig.
Säger du att klingan kan uppfatta mitt känslotillstånd?
Det är det mäktigaste vapnet i universum, -
- svärdet som bevakade Eden, ingen häftig känsloring.
Kanske jag borde försöka.
Din bror är ljusbäraren, Amenadiel.
Han måste bara anstränga sig och bli arg.
Jag kan inte bara...
Helvetes skit.
-Det var värt ett försök. -Visst.
Kanske Amenadiel borde försöka.
Här, håll det, -
- så sparkar jag dig i...
Pojkar.
Vi måste samarbeta.
Vi är så nära nu.
Är vi, mamma?
För vår hemresa beror på -
- om Lucifer kan kontrollera sina känslor.
Tror du inte på mig? Bra.
Det betyder att jag får visa att du har fel.
Så ni tre planerar att använda det flammande svärdet -
- för att skära genom himlaportarna och åka hem.
Det är planen, ja.
Talar du om riktiga portar?
Stora med pärlor? Talar vi om moln?
Harpor? Gamla män i vita skrudar?
Och min pappa är Morgan Freeman. Koncentrera dig, doktorn.
Kom igen, du måste hjälpa mig att kontrollera mina känslor.
Känslor kan inte kontrolleras, Lucifer.
Va? Är inte det ditt jobb?
Mitt jobb är att hjälpa dig förstå dina känslor.
Jag kan hjälpa dig att bli medveten om vad du känner -
- eller försöker undvika att känna.
Du ser ut som -
- när du säger nåt insiktsfullt och väntar på att jag ska förstå.
Jag tror du gifte dig för att dölja nåt.
Eller gömma dig från nån.
Vad jag försöker eller inte försöker dölja har inte med det här att göra.
Oberoende måste jag få svärdet att lysa.
Så kom igen. Känslor. Snabbt.
Du har tydligt flera skyddsmurar, Lucifer.
Mellan dig själv och dina känslor, och nu mellan dig och mig.
Om du inte vill ta ner skyddsmurarna, -
- kan jag inte hjälpa dig.
Vad fan, Decker? Ingen frukost?
Jag glömde. Förlåt.
Glömde du? Glömde Chloe Decker?
Är du okej?
Vad har hänt med min rumskompis?
Hon skulle aldrig fråga om mina känslor.
Känslor? Nej, jag tänkte på hjärntumör, -
- tidig demens, klamydia.
Nej... Ja.
Jag är nog fortfarande lite upprörd över -
- att Lucifer försvann -
- och gifte sig just när vi...
Jag vet inte vad vi...
Visst upplöste han det genast, -
- men det gör det nästan värre.
...fokusera på Trixie. Jag är orolig för henne.
Har du märkt nåt?
Har du?
Jag tänker adoptera ett dussin hundvalpar, -
- och låta dem sova i ditt sovrum.
Schyst, Maze.
-Schyst. -Lägg av. Förlåt.
Jag klarar inte av mänskliga känslor på en tom mage.
Det gör mig -
- illamående.
Självklart. Vad förväntade jag mig?
Lägg av.
Stor, fettfri, mandelmjölkslatte med sockerfritt kolaströssel, -
- och ingen vodka den här gången.
Vad firar vi?
Vi kan väl fira vår första dag tillsammans som brottlösande frånskilda?
Ett skämt du inte gillar. Ser du?
Allt blir som normalt på nolltid.
Inte förrän du börjar gnälla om hur tråkigt fallet är.
Touché.
Vårt offer hette Debbie Lang.
Hon jobbade som intagningschef vid en mycket ansedd grundskola -
- på Westside, den heter Starford.
Hur kan en undervisningskarriär betala allt det här?
Privatskolor i Los Angeles är galna. Pengar används frikostigt.
Vad har vi?
Stackars Debbie knivhöggs i ryggen, bokstavligen.
Kanske symboliskt också.
Inga tecken på inbrott, så hon kanske kände mördaren.
-Har nån hittat mordvapnet? -Nej, inte ännu.
Man kunde tro kniv, -
- men såret är ovanligt brett.
Som om det var en fet kniv.
Dr i psykologi, beteendeterapi.
DIPLOM FÖR KOGNITIV BETEENDETERAPI
Hon borde ha vetat allt om mänsklig interaktion,
ändå provocerade hon nån till att döda henne.
Terapeuter vet egentligen inget, eller hur?
Lucifer projicerar sina egna problem på det här fallet.
Allt är nog normalt igen.
Jag hade en diskussion med min psykolog för några veckor sen.
Va? Går du hos psykolog?
Man skulle inte tro det, eller hur?
För jag är så uppåt hela tiden.
Men här uppe, -
- mycket mörker.
Jaså?
Hörrni, vad är det här?
Var ska jag börja?
Jubileumssaxen saknas. Vi har nog hittat vår feta kniv.
Eller hittade den inte. Men ni vet.
Ett lägligt vapen, kan ha varit passionsbrott.
Offret kände mördaren.
Så vi borde åka till hennes skola.
Jag kan bara inte tro det.
Debbie var den bästa intagningschefen vi nånsin haft, -
- hjärtat och själen i Starford-samhället.
Vi är alla förkrossade.
Kan vi få se hennes rum eller de sista sakerna hon jobbade på?
Visst.
Inga telefoner på campus.
Det visar att våra armar inte är tillgängliga för våra barn.
Visst.
Skolan är underlig. Det här fallet är tråkigt.
Inte underlig. Unik.
Vår banbrytande pedagogiska syn fokuserar på känslomässig självkontroll.
Känslomässig självkontroll. Hur gör ni det?
Ha du tråkigt bara och låt inte konversationen spåra ur.
Men det här är fascinerande.
En så kallad expert jag konsulterade sa att känslor inte kan kontrolleras.
Aktningsfullt är vi av en annan åsikt.
Våra barn lär sig att hantera sina känslor på nolltid.
Varför sa du inte det genast?
Låt skolan börja.
Våra elevers känslomässiga behov är vår prioritet.
Därav vårt motto.
"Sentio ergo sum."
Jag känner, därför existerar jag.
Fascinerande. Låt oss hålla oss till fallet.
Vänta. Debbie ska väl inte uppstå, eller hur?
Jag å andra sidan behöver omedelbar hjälp.
Hur länge tar det för ungarna att få känslomässig självkontroll?
Våra metoder funkar fort.
Föräldrarna ser det själva efter bara en lektion.
-Se alla rekommendationer. -Ja.
Känner du till om Debbie hade några fiender här på jobbet?
Vår fakultet använder -
- samma konfliktlösande metod som våra barn.
Människor i konflikt ger faktiskt handgjorda gåvor till varandra.
Det här var Debbies bord. Som ni kan se, -
- inte en enda makramé.
Utanför fakulteten då? Några incidenter med föräldrar kanske?
Sånt händer inte här vid Starford.
Underligt. För intagningschefer vid andra ansedda skolor -
- stalkas praktiskt taget av ivriga föräldrar.
Så platserna här kanske inte är så eftertraktade.
Nej. Föräldrarna gör allt för att få sina barn till Starford, -
- och de blir helt galna när de inte får en plats.
Häromdan...
Det förekom kanske en incident.
Debbie råkade i ett ganska tufft gräl -
- med föräldrarna till ett barn som inte fick nån plats.
Det blev fult.
Knytnävsslag? Ett slagsmål vid cyklarna efter utringningen?
Nej, verbalt fult.
Förskräcklig grammatik. Jag förstår.
-Såg du grälet? -Alla såg det.
DINA KÄNSLOR & DU
Det hände utanför skolan, -
- det bröt mot våra säkra utrymmen här vid Starford.
Vad blev sagt?
Jag tänker döda dig.
Det är vad jag sa.
Men du måste förstå.
Jag var rasande över att hon inte godkände vår son Wolfe.
Om du har barn förstår du säkert.
En Starford-utbildning leder nästan direkt till ett bättre universitet.
Debbie tog våra pengar och krossade vår sons framtid.
Vad menar du? Vilka pengar?
Hon antydde att ett rejält bidrag till skolan -
- skulle leda till Wolfes intagande.
Så ni lämnade ett bidrag, och Wolfe kom ändå inte in?
Ja. Vi kände oss vilseledda.
Mer som rånade.
Och när vi försökte ta upp det med Debbie, -
- hade hon mage att säga att skolan inte hade fått nån donation.
Men checken hade täckning. Ljugande...
Jag vet att min mans temperament tyder på annat, -
- men vi sköter det här civiliserat, -
- genom vår advokat.
Vi skulle inte kunna döda nån.
Kan ni då förklara varför mordvapnet hittades i ert poolhus?
Är du Lucifer Morningstar?
Ja, det är jag.
Men jag har inte tid att ge dig ditt livs mest fantastiska natt.
Jag är upptagen med den här oförståeliga boken.
Mr Morningstar, ni är arresterad.
Är jag? På vilka grunder?
Han gör motstånd. Handklovarna på.
Med nöje.
Okej. Varför ser ni sexiga poliser så störande bekanta ut?
Mamma!
Mamma, lägg av. Kom fram från ditt gömställe.
Va?
Jag försökte hitta såna som liknar din polis.
Men för mig är alla människor likadana.
Nej, du lyckades synnerligen väl.
Men varför i hela världen?
Eftersom vrede inte lyckades, -
- ville jag framkalla en annan känsla.
För att se om det kunde få svärdet att flamma.
En fyrkant är ingen känsla, mamma.
Mina damer, förlåt, -
- men det är svårt för mig att njuta av en trippel -
- när mamma har lagt sig i, så...
En annan gång, kanske.
Synd.
Se inte så dyster ut.
Det är bara en tidsfråga innan jag hanterar mina känslor.
Jag vet att det är en tidsfråga.
-Det är problemet. -Varför så bråttom?
Evigheten har ju inget "bäst före"-datum.
Du skulle förstå om du hade barn.
Såna du inte sett på ett årtusende...
Ja. Så är det, mamma. Du har rätt.
Jag måste få ett barn.
Okej. Ta en titt på det där.
Se om du kan lära dig nåt.
Okej. Det verkade som om nåt inte stämde.
Ja, okej.
Tack, Ella.
Okej.
Jag tänker binda en koskälla runt nacken på dig i nåt skede.
Låter som lite kul förspel, -
- men viktigare saker först.
Ja, men vänta. Det är nåt som stör mig.
Mördaren torkade bort fingeravtrycken, -
- men inte blodet från saxen.
Men saxen hittades i deras hem, eller hur?
I det olåsta poolhuset, som vem som helst kunde komma in i.
Tror du att mördaren lade dit mordvapnet -
- hos paret som senast stred med offret?
Det är beundransvärt oärligt.
Jon och Craig sa att deras check hade täckning, -
- men Debbie sa att skolan inte fått pengarna.
Så hon ljuger.
Tänk om hon inte ljög.
Tänk om nån försnillade pengarna.
Debbie kunde ha avslöjat och konfronterat dem.
De kan vara mördaren.
Så du vet vad vi måste göra.
Kolla för att se om donationen finns där.
Visst.
Raring, varför har du pyjamasen på ännu? Du missar bussen.
Jag kan inte köra dig idag.
Vänta.
Varför tar inte du hand om donationsgrejen -
- så kan jag ta den lilla sötnosen till skolan?
-Är du säker? -För min partner kan jag offra mig.
Är det okej för dig?
Utmärkt.
STARFORD-AKADEMIN
Du kommer att råka illa ut om mamma får veta.
Va? Jag sa att jag kör dig till skolan. Jag sa aldrig vilken.
Spela med, så håller jag min del av avtalet.
-Mr Morningstar? -Ja.
Mr Taylor. Är ni här för en Starford-rundtur?
Visst är jag det.
Och den här lilla varelsen får allt hon vill.
Trixie Morningstar. Trevligt att träffas, sir.
Hej.
Förtjusande.
Där uppe finns vårt växtbaserade kök.
Där gör eleverna sin egen lunch.
I stället för inpackad, processad mat,
önskar vi att de tar med...
Ursäkta, måste vi ta på varandra?
Har du inget koppel när du går ut?
Du vill väl att det här lyckas?
...det är väldigt kul...
Det är väldigt fängslande.
Var är det barnen lär sig att tygla sina känslor?
Jag...
Vänta.
Ursäkta, jag är lite ovan.
Jag gör det tills vi hittar en ersättare för Debbie.
Vad gör du normalt?
Jag är rörelse- och hälsomentor.
Gymnastiklärare, alltså. Förtjusande.
Okej, här ligger meditationsrummet.
Och alldeles bredvid gör barnen sina rättvisecirklar.
Jag vill att du visar mig var de håller lektioner om att kontrollera känslor.
Har hon känslomässiga problem?
Vem?
Barnet. Visst. Antagligen.
Det som verkligen skulle hjälpa är att ändra känslor till nåt.
Som ett vapen.
Jag tror jag vet just den rätta lektionen.
Vet du? Underbart. Okej.
Kom, barn.
MEDITATIONSRUM
Varför vill ni gå igenom våra huvudböcker?
För att vi vill veta -
- om Debbie sa sanningen om den saknade donationen.
Och det kan visa motivet för mordet.
Jag visste det.
Ni tog mig.
Ni behöver inte se i böckerna. Jag gjorde det.
Donationen kom aldrig in på skolkontot.
Jag löste in checken.
Stal du pengarna? Varför?
Jag var nog trött på att känna mig utanför.
Starford verkar icke-dömande och omhändertagande, -
- men pressen på mig är stor att se ut på ett visst sätt, -
- köra en viss bil...
Och min lön täcker nätt och jämt hyran.
Så Debbie fick reda på att du tagit Jons och Craigs donationspengar, -
- och så dödade du henne?
Va? Nej.
Debbie antog att föräldrarna aldrig gav checken.
De kallade henne för lögnare, och blev så arga att de dödade henne, -
- men skulden är min.
Jag är så ledsen.
Vi är inte säkra på att Jon och Craig dödade Debbie.
Jaså?
Om det trots allt inte har med morden att göra, -
- kanske vi kan glömma det sista?
Är allt okej här inne?
Det lät som om ett barn grät.
Vi ställde bara biträdande dekanen några frågor.
Jag är kriminalare Decker, det här är...
Du är Trixies polismamma, eller hur?
-Du har ett fint barn. -Tack.
Hur känner du min dotter?
Hon är på Madisons lektion just nu. Hennes far tog hit henne.
Det gjorde han nog inte.
Tar du resten av redogörelsen?
Jag ser vad fan Lucifer håller på med.
De goda nyheterna är att dåliga känslor kan tyglas till goda gärningar.
Min son Ranger vet det. Eller hur, Ranger?
-Vill nån annan försöka? -Ja.
Finns här nåt frivilligt barn?
För en progressiv skola är det åldersdiskriminerande.
Trixie. Har du känslor du vill använda?
Jag vet att det är din första gång, men...
Jag är ledsen.
-Okej. Varför? -För att -
- mamma nästan dog.
Hennes jobb är skrämmande.
Hon måste hjälpa så många andra med deras problem.
Hon behöver inte oroa sig för mina.
Så jag låtsas att allt är okej.
Välkommen till "lura föräldrarna"-klubben.
Det är ett ensamt ställe, priset för att vara smart.
Nu då?
Hur kontrollerar man den här naiva ångesten på rätt sätt?
Trixie kan kanalisera sina starka känslor på nåt produktivt.
Okej, fortsätt.
Hon kan till exempel skriva en dikt.
En dikt?
Jag ville lära mig att få känslor till energi, -
- inte att bli dr Seuss.
Kreativ energi är energi.
Kom igen. Om jag ville gå på en konstlektion, -
- skulle jag åtminstone välja en med en nakenmodell.
Du kanaliserar väl känslomässig förtvivlan
över att du inte får efterrätt före dina grönsaker?
Nej. Det är en bild av när mamma knivhugger Debbie.
Lucifer.
Kriminalaren.
Innan du skäller ut mig för att ha kidnappat din avkomma, -
- jag har löst fallet.
Okej, pojkens mor är Joy Sherman. Det här är hennes kontaktuppgifter.
Okej, jag undersöker det.
Är Trixie okej?
Jag pratar med henne.
-Vi ses på stationen. -Ja.
Du måste förstå att -
- jag går igenom en utmaning.
Ja. Jag vill prata med min dotter.
Var inte arg på honom. Det är jag som borde vara illa ute.
Jag är inte arg på dig.
Du är inte illa ute, Monkey.
Men jag vill att du ska veta -
- att du kan prata med mig om det är nåt.
-Jag vet. -Vet du det?
Vill du prata om nåt nu?
Får jag berätta vad som helst?
Ja.
Jag vill åka med Lucifer.
Jag lovar att jag får honom att ta mig till rätt skola.
Ja, okej.
Du har tur att min dotter gillar dig så mycket.
Ja, jag börjar respektera den förrädiska lilla parasiten.
Det är trevligt.
På tal om, ett avtal är ett avtal.
Va?
Nej.
Körlektionerna får vänta tills din mamma inte ser.
Hej då, raring.
Kalifornien Fallin1
Ungar.
Underbart. En rånare.
Kom igen då. Jag gillar lite motion efter en frustrerande dag.
Mamma?
Visa klingan. Ändrade den?
Sen när kan du slå så hårt?
Min styrka har ökat stadigt.
Din vårdslöshet också tydligen.
Vad förväntade du dig?
Att jag skulle hugga dig så att klingan tänds av min glädje?
Jag försökte få dig uppeggad.
Vrede och att väcka dina sexuella instinkter funkade inte.
Jag tänkte att om du fruktade för ditt liv...
Om du ville göra mig arg, -
- borde du ha slängt mig mot Corvetten.
Släng mig inte mot Corvetten.
Bara lita på mig, mamma. Jag tar hand om det här.
Tydligen, men inte fort nog.
-Varför är du så arg? -Jag är inte arg!
Jo, det är du.
Vi måste bara dit där vi hör hemma.
Snart.
Chlo, vi har det där barnets mamma i förhörsrummet.
-Vad är det? -Se på det här mejlet.
INBJUDAN TILL SORGESAMLING
Varför inbjuds du till en sorgesamling vid Starford?
De kanske godkänner Trixie.
Tydligen imponerade hon på några av lärarna.
Eller så var det Lucifers bankkonto.
Nog det enda som duger för det där pretentiösa stället.
Det är icke-traditionellt. Det är säkert.
Funderar du faktiskt på det?
Tycker du inte att skilsmässan, flytten och allt -
- har varit nog för Trixie på sistone?
Exakt. Trixie låtsas att allt är bra, Dan.
En förmiddag på Starford och hon öppnar sig -
- på ett sätt hon inte gjort på flera månader.
Du såg henne inte.
Ja, det stör mig att tro -
- att hon låtsats bara för att skydda oss.
När blev vårt barn så vuxet?
Hon gömmer chokladkakor under sängen ännu.
Gudskelov för det.
Okej, vi kanske kan överväga den skolan för vår dotter -
- efter att vi löst mordfallet där.
Kan du förklara varför din son skulle rita det här, ms Sherman?
Jag är inte ens säker på vad det är.
Han säger att det är du som dödar Debbie.
Han lyssnade på mig.
Han lyssnar aldrig på mig.
Så du sa att du dödade Debbie?
Nej. Jag sa att jag ville döda henne.
Varje morgon då jag tog bort etiketten från nån rotfrukt -
- jag hade köpt för en tredjedel av vad ekologisk skit kostar.
Att gnida in lite jord funkar perfekt.
Varför sa du det till honom?
För att jag är ensamstående, jobbar heltid, -
- och Debbie hade en miljon små sätt -
- att få mig att låta som en dålig mamma.
-För att du jobbar? -Ja.
Det låter som en fantastisk miljö.
Tydligen var jag inte "engagerad nog".
Jag är ledsen att mina muffins -
- inte var gluten- och mjölkfria, Debbie.
Joy, var var du för två nätter sen?
På tisdagen?
Jag var med mr Taylor.
Mr Taylor? Hälsomentorn?
Vad gjorde ni?
Vi diskuterade inte den franska nya vågen.
Så du har en affär med gymnastikläraren.
Bara på tisdagskvällarna.
Han är upptagen.
Alla mammor känner till att rörelse- och hälsoprogrammet
är en av de bästa fördelarna med skolan.
Han är dum som ett spån, -
- men han vet hur man rör sig.
Medan jag undersöker ditt alibi, -
- kan du berätta om nån annan -
- som du tror hade nåt emot Debbie?
Skämtar du?
Vem hatade inte den galna häxan på Westside?
Hon höll nycklarna till stadens exklusivaste skola, -
- och lät aldrig nån glömma det.
Vi fick höra att hon var mycket omtyckt.
Hårfästen och fasta bröst
är inte de enda oäkta sakerna där i skolan.
Vill ni veta vem det var?
Ni borde gå på sorgesamlingen de har.
Alla hennes så kallade vänner är där.
Okej, jag tar jackan.
Du har aldrig bekymrat dig för kläder.
Tar du inte första bästa jacka från golvet som vanligt?
Nix.
Nej, det gör jag inte.
Jag ska på en sorgesamling i skolan, -
- och du skulle se de andra föräldrarna.
De är väldigt stiliga. Det är...
Vet du vad? Jag vill inte göra dig illamående med mina känslor.
Kom igen, jag lyssnar. Jag lovar, inga fler minihörlurar.
Trixie kanske kommer in på den här skolan.
Och det kan vara bra för henne.
Men den är superexklusiv, -
- och jag vet inte om jag vill ha henne i en sån miljö.
Är det det du oroar dig för?
En sån skola är bra för Trixie.
-Tror du det? -Ja.
Rika ungar är som huggormar.
Trixie lär sig att skära sönder dem med sina ord.
Sen lär jag henne om knivarna.
Okej, jag tror... Jag vet att du försöker hjälpa, -
- men jag tror inte att du kan hjälpa mig med det här nu.
Hej, Chloe Decker. Trixies mamma.
Bara du?
Ensam?
Bara jag. Ensam. Ja.
Det måste vara svårt.
Hon är faktiskt med mig.
Två mammor?
Ja, för fan.
Trixie är jobbig. Definitivt ett jobb för två kvinnor.
Eller hur, älskling?
Ja?
Vad gör du här?
Jag är inte bra på att lyssna -
- eller att tala om känslor, -
- men jag låter inte min tjej gå in på fiendeterritorium ensam.
Tack.
Jag antar att nätverksskapande är det nya sörjandet.
Ni är Trixies mammor, eller hur?
Jag är evenemangskoordinatorn här.
Jag vill bara säga att vi är så glada -
- att ha er som en del av familjen.
Eftermiddagsyogan behöver alltid fler frivilliga.
Gärna, men jag jobbar på eftermiddagarna.
Ja.
Hon är kriminalpolis.
Hon har pistol och allt.
En riktig pistol i sängen också.
Din skämtare.
Om jag bara hade tid för ett jobb.
Men ni vet vad de säger: "Speciellt barn, utmattad mamma."
Jag har aldrig hört nån säga så.
Låter inte vettigt.
Maze, se på alla. Se på föräldrarna.
Kan man vara så här stilig och ha barn?
Använd dina polisfärdigheter. Kom ut ur ditt huvud.
-Se dig omkring. -Okej.
Hela det där bordet väntar bara på att det där paret ska explodera.
När den där kvinnan kom in, började hela rummet kommentera hennes kindutfyllnad.
De är eländiga och väntar på att slita varandra i stycken.
Egentligen -
- påminner det mig om mitt hem.
Vet du vad? Du har rätt.
De älskar skvaller.
Ju saftigare, desto bättre.
Vet du vad? Vi ger dem nåt att prata om.
Gör inte det.
Akta dig, brorsan, för mycket av det där gör dig blind.
Mamma hade rätt.
Jag får den inte att funka.
Jag förstår.
Du övar på en annan sorts självgissling.
Hoppas du på en himmelsk gnista?
Du har inte ens dina krafter.
Tack för påminnelsen, Lucy.
Jag får inte så mycket av mammas uppmärksamhet längre.
För i motsats till dig, -
- har jag inget strålande öde att hantera ett svärd.
Och vad är så extra med mammas uppmärksamhet?
Hon dödade mig nästan på parkeringen, -
- när hon försökte hjälpa ödet.
Bra att du varnade mig för att hon kan lyfta ett hus.
Samma gamla Lucy, alltid offret.
Kan du inte vara tacksam för en gångs skull?
Du är ljusbäraren.
Är jag? Är jag verkligen det?
För hittills är det bara mammas ord mot verkligheten.
Tänk om hon har fel.
Hon har varit väldigt konstig på sistone.
På bristningsgränsen.
Den här besattheten med att komma hem är ganska mycket.
Jag trodde att vi alla ville tillbaka.
Du vet att jag inte ljuger, -
- så lita på mig när jag säger att inget skulle göra mig gladare än -
- att mamma får sin önskan uppfylld.
Då måste du sluta kämpa mot det här, Lucy, -
- och försöka få svärdet att funka.
Oberoende av om vi gillar det eller inte, -
- beror allt på dig, -
- ljusbäraren.
Kallas det här för paté?
Jag vet.
Säga vad man vill om Debbie, men hon visste hur man får mat till en fest.
Är du gift med polisen?
Ja.
Kan du behålla en hemlighet?
Min fru är mycket nära att gripa nån.
Vi tror att mördaren faktiskt kan vara här.
Hon hittade DNA-bevis ikväll.
Hon har det i bilen just nu.
Nån här hamnar i fängelse.
-Men håll tyst om det. -Visst.
Lova.
Fem skvaller. Några till för att vara säkra?
Se, det är många.
Hoppas de nappar.
Nu måste jag bara bevaka bilen.
Om mördaren är här, går den ut för att få bevisen.
Just den jag letar efter.
Mr Morningstar!
Jag är villig att pröva din kumbaya-plan en gång till.
Om jag är mer specifik om vad jag vill ha...
Mindre vattenfärger, mer himmelska flammor.
Hänger du med?
Behöver du nåt från kriminalarens bil?
Ja, hon bad mig hämta nåt till henne.
Låt oss få det överstökat, -
- så att vi kan fokusera på det som är viktigt, mig.
Berätta inte att jag har en kopia.
Hon blir så tjafsig om saker som olagliga kopior.
Erbjuder du privatundervisning? Jag är ledig mest hela tiden, -
- speciellt nu.
Lucifer, vad gör du?
Madison sa att hon behövde nåt från din bil.
Va?
Hon är mördaren.
Det är lite långsökt.
Nej. Lucifer, snälla, hon...
Mitt vapen är i bilen.
Varför berättade du inte det här tidigare?
Upp med händerna.
Backa.
Backa!
-Madison, lägg ner vapnet. -Ja.
Om du kanaliserar dina känslor till nåt annat än kulor, -
- kanske det...
-Jag sa "backa"! -Okej.
Jag förstår.
Du...
Allt är ditt fel, -
- med ditt snygga ansikte, dina mejslade magmuskler och din enorma...
Har du också legat med gympaläraren?
Rörelse- och hälsomentorn.
Madison, om jag har lärt mig nåt ikväll, -
- så är det att alla har hemligheter.
Ingen är perfekt.
Men vi hade inte sex.
Okej, en gång. Men det var ju för flera år sen.
Det behövdes bara en gång.
Det här handlar om din son, eller hur?
Menar du pojken i klassen med en specialdiet av snor?
Lucifer.
Gud vet att jag älskar Ranger, men han är inte speciellt smart.
Men min man är det, och häxan Debbie lade ihop två och två.
Och hon sa att hon skulle avslöja mr Taylor som Rangers riktige far.
Hon hatade hur alla mammor älskade honom.
Min man skulle ha lämnat mig.
Madison, jag förstår.
Du tänkte bara på din sons framtid.
Jag förstår. Jag är också mamma.
Du kanske kommer ihåg min dotter Trixie.
Flickan som var ledsen för att hennes mamma hade ett farligt jobb.
Det är jag. Hon är min dotter.
Så, snälla Madison, lägg ner vapnet.
Jag är så ledsen.
Jag blev så arg att jag inte kunde kontrollera mig själv.
Va? Vänta.
Det här om att kontrollera sina känslor -
- och tygla dem för att skapa, -
- var det bara lurendrejeri?
Jag försökte att göra det verkligt.
Vi kan inte kontrollera våra känslor.
Vi måste bara hålla...
Att lyssna på känslor är inte min grej.
Eller hur, älskling?
Om jag var du, skulle jag ta mitt barn från den här skolan.
Hemskt ställe.
Vänta. Är jag pappa?
Det är fantastiskt.
Varsågod.
Så söt han är.
Jag besökte den där skolan idag.
Jag tror att du kan börja där om du vill.
Vad tycker du om det?
Får jag berätta vad jag kände när jag var där?
Först kände jag mig osäker och oroad.
Skolan är så fin, -
- och alla andra mammor verkade så perfekta.
-Men gissa vad jag märkte? -Vadå?
Att de andra mammorna var lika oroade som jag.
Och att de bara låtsades vara perfekta.
Är det illa att låtsas?
Nej, inte alltid, Monkey.
Ibland känner folk -
- att de måste låtsas att allt är okej.
Men, och det här är det viktigaste, -
- du och jag behöver aldrig låtsas för varandra.
Jag gillade inte skolan alls.
Inte jag heller.
Tack för att du berättade, Monkey.
Det visade sig att du har rätt, doktorn.
Det är omöjligt att kontrollera sina känslor, -
- man bara lider risken att bli en mördande galning -
- med ett barn med låg intelligens, så...
Jag är säker på att åtminstone en del av det där inte stämmer.
Men jag är glad att du har förstått.
Är du redo att vara mer tillmötesgående nu?
Ja. Jag antar det.
Om du kan hjälpa mig då.
Så -
- jag ljög inte tidigare.
Jag tänker använda det flammande svärdet för att skära genom himlaportarna.
Men det du utelämnade...
Är att när jag gör det, -
- tänker jag sparka in mamma i himlen och slå igen portarna efter henne.
Men då blir hon ju fångad där, ensam.
Förstör inte Gud henne?
Jag hoppas att de river varandra i bitar. Då får de vad de förtjänar.
-Vad är det? -Straff.
För att de manipulerade mig.
Pappa gjorde en fälla för mig, -
- men mamma såg till att jag hamnade i den.
Hon såg till att jag kände...
Att jag...
Att jag kände sånt jag inte vill känna längre.
Det där. Det du hindrade dig själv från att känna.
Det är exakt det du behöver känna.
Vreden? Jag känner den.
Inte vreden.
Smärtan.
Det är den du har förtryckt.
All smärta och hjärtesorg -
- som du har för det som hände med din mor.
Och Chloe.
Jag vet att det är svårt.
Men det enda sättet att komma över smärtan är att gå igenom den.
-Så du tror att du kommit på det? -Ja.
Är du säker den här gången?
Låt mig bara göra det, mamma.
Är det allt? Du känner inte tillräckligt!
Lita på mig, det är allt. Jag har inte mer.
-Du måste försöka hårdare. -Va?
-Försök hårdare! -Mamma!
Det räcker.
Jag är inte trasig.
Svärdet måste vara det.
Okej, då fixar vi det. Det finns gott om tid.
Självklart.
Du har rätt, min son. Det finns gott om tid.
Men inte för mig.
BASERAT PÅ KARAKTÄRER SKAPADE FÖR VERTIGO
AV NEIL GAIMAN, SAM KIETH OCH MIKE DRINGENBERG
Översatt av: Sören Forsman